Досега в Джерико:
Вкарайте ги вътре.
Някои от тях са били на самолети, които са кацнали в пустошта.
Ходят от седмици. - Преминали са през ада.
О Боже! Роджър!
Имате измръзвания на пръстите. Трябва да ги пазите топли и чисти.
Познавате ли някой в Джерико? - Всъщност, познавам.
Здравей, Роб.
използваме генератора да захраним за 3 часа на ден кметството, болницата-по 6.
С 53-ма нови между нас, с тези темпове, горивото ще свърши след две седмици.
Г-жо Грийн?
Какво? - Ерик ми каза, че Ейприл е бременна.
Старецът е.
Използва ни един срещу друг.
Ще отидем да го видим, ако той е зад това, ще го убием.
Тръгваме веднага утре сутрин.
Намери ли пратката? - Все още не.
Как ще процедираме? - Ще използваме семейството му.
Имахте ли късмет? - Съжалявам, госпожо.
Нищо? Дори зайци?
Никога не съм виждал подобно нещо. Нищо не мърдаше там.
Мислиш ли, че е от бомбите? Може радиацията да е убила елените.
Щеше да има трупове, мърша, нещо. Беше странно.
Все едно целия дивеч беше изчезнал. - Колко далече отидохте?
20 километра, до притока на реката. - Ще трябва да вземем колата, Джейк?
Да, но трябва да сме внимателни да не изхабим много газ по средата на зимата.
Правим всичко възможно генератора да работи.
Можем да живеем без ток засега. Ще палим огън, ще се топлим.
Но няма да видим пролетта без храна.
Със Станли ще трябва да използваме колкото газ може да вземем
и да отидем на запад. Колкото се може по-далече.
Другите ловци ще ловуват в района.
Да, Мими идва с нас.
Какво?
В случай, че нещо стане с мен, искам да я науча как да ловува и стреля.
Колкото по-далече отивате, толкова по-опасни стават пътищата.
С такъв недостатък на храна, може да има проблеми извън града.
Спалният чувал е нагласен на 40, ето и устойчива на вятър запалка.
Ще се нуждаете и от двете. - Наслука!
Предполагам, хората от Джерико не знаят за тези неща тук долу.
Не знаят за много неща.
Ще бъде ли достатъчно това да стигнем? - Старецът е на два часа път.
Не знаех, че сме толкова близо. - Той избра сборния пункт.
Иска ни в задния му двор. - От колко време те наблюдава?
Предполагам откакто спрях да комуникирам с тях преди няколко дни.
Притеснен ли си какво ще открием там? - Ти не си ли?
Ще се справим. Това сме аз и ти. Да се захващаме за работа.
Баба ми вървеше по-бързо от това, а дори нямаше кола.
Трябва да караме бавно - имаме само половин резервоар.
Може да стигнем до Флинт Спрингс.
Може? Какво имаш предвид под "може"? - Има река.
Само един заснежен път. - Това е лудост.
Казах ти, че не мога да ловувам. Сега искаш да убия Бамби.
Ще трябва да се научиш, нали?
Всеки върши някаква работа. Бони е била вече два пъти.
Браво на Бони. Отраснала е във ферма.
Най-близко до природата съм била в секцията Неймън Маркус на Ралф Лорен.
Ето, лов за сделки. Същото с пушка. - Сделки? В Неймън?
Понякога забравям, че най-големият дизайнер в гардероба ти е Вранглър.
Защо се смееш?
Не съм те виждал какъв си в семейни разправии досега.
Престани - Не са кавги.
О Боже!
Тези кучета имат каишки.
Вижте всичко това.
Аптека Уол. Уол, Южна Дакота.
Мислиш, че оттам са дошли тези хора? - Помисли,
Южна Дакота без топлина,ток и храна - сигурно се изнасят.
Трябва да е още по-зле в Северна Дакота, Монтана.
О Боже!
Прочетох за това в Блек Джак.
Масова миграция, стотици, може и хиляди хора, отиващи на юг.
Опитват се да изпреварят зимата. - Не трябва ли ние да го правим, също?
Джерико Сезон 1 Епизод 14
FranVanster
Колко дълго е?
...60. Около 60 метра.
60 метра,човек и половина на метър. 90.
Това са почти 100 човека на широчина.
Както е потъпкана земята, трябва да са 5 или 10 пъти повече, минали оттук.
Почти хиляда души? За къде са тръгнали?
Южен Тексас, Мексико. Където е по-топло.
Ще трябват седмици да стигнат дотам. Бог знае хиляди още имат същата идея.
Границите на Мексико може да са затворени.
Не знаем дали все още има Мексико.
Може би трябва да ги настигнем. - Едва се прехранваме ние, камо ли още.
Трябва да продължим.
Да вървим.
Здрасти. Радвам се, че дойде тук долу. Благодаря.
Кога се... - Рано... късно, предполагам.
Не исках да те будя, изглеждаше толкова спокойна.
Спокойна, наистина?
Отново лош сън? Може ли да ги сложите там?
Предполагам никой не е спал много.
Всичко, за което можех да мисля, бяха тези хора тук долу.
Тогава се сетих за дрехите в мазето. - Ето защо този пуловер ми беше познат.
Да, тази жена чакаше самолет в Канзас, когато избухнаха бомбите.
Съпругът и децата й я чакат у дома.
Къде? - Денвър.
Доведох тези хора тук. За добро или зло, това е техният дом сега.
От мен зависи дали се грижат за тях. - Да, разбира се.
С какво мога да помогна? - Говори с тях, следвай инстинктите си.
Истината е, че сам върша цялата работа.
Ще бъда отвън?
Ще се върна преди да се стъмни. - Ако не се върнеш?
Кажи ми кога да започна да се тревожа. - Това е последният път, разбра ли?
След днес съм тук... завинаги.
Добре. Ще ти припомням.
Здравей, скъпа. - Как мина тази сутрин?
Целият лов беше провал. - Съжалявам, скъпи.
Джейк отиде. Дано със Станли имат повече късмет от мен.
Тук ли е Ейприл? - Не, в клиниката е.
Обеща ми, че ще поспи там.
Надявам се, че в клиниката е по-топло оттук.
Имам чувство, че в тази къща стана с 10 градуса по-студено от преди час.
Сякаш идва буря. - По-добре да залостим прозорците.
Събирах стари завивки и черги. Ще ги сложим под вратите.
Виж какво намерих в шкафа на Джейк.
Бог знае откога е там.
Поне е пил качествени неща.
Аз крих най-долнопробните питиета зад шкафа на майка ми.
Какво мислиш?
На празен стомах? - Ще взема чаши.
Защо някой ще унищожи всичко това?
Ако искаха да не се ползва, щяха просто да го вземат.
Ще струва състояние след EMP бомбата.
Може би са нямали време или пък не им е било необходимо.
Хей.
Колко време? - Няколко дни.
Но говорихме с него снощи.
Говорихме с някого. Отдалечена връзка.
Някой друг ползва кодовете му? - Кой може да направи това?
Залози за първото убийство. - Влизам с десет яйца.
Два часа да сечеш дърва. - Консултация за данъците.
Масаж на краката за седмица? За мен, не за него.
Ще говорим. - Станли, спри.
Какво правят?
Блокират пътя. - По-скоро надзирават.
Добре, обърни колата. - И накъде?
Не знам. Просто го направи. Ще намерим друг път.
Джейк. - Виждам. По дяволите!
Защо ни преследват?
Станли, по-бързо.
По този път ще стигнем до магистралата. - После какво?
Ще се опитаме да стигнем до града или да намерим патрул.
Може да спрат или да им свърши газта. - Да, ако не свърши първо нашата.
Станли, Станли. Задръж.
Не изглежда, сякаш се е борил. Сигурно са го убили, преди да се усети.
Сигурно е вярвал на този, който го е направил.
Работата е, че който го е направил, е знаел какво върши там, не тук.
Погледни. Бъркотия.
Но дисковете, сякаш не са пипани.
Старецът има информация за целия екип.
Контакти, минало. - Последни местонахождения.
Да разберем къде са всички.
Не може да им избягаме. - Колко далече е Джерико?
Твърде далече.
О Боже! Джейк!
Залегнете.
Залегнете!
Дай ми този диск ето там.
Сигурно е приятно, да си пак тук. - Искаше ми се изобщо да не идваме.
Какво, да не ставаш мекушав?
Твърде много семейно щастие? - Не, не точно щастие.
Ето. Ето го. Вътре сме.
Хоукинс, Мейсън, Чавез- в неизвестност. Уудуърт - мъртъв.
Милър - в неизвестност. Ритс, Пиърс - мъртви.
Благодаря.
Караоке бикоборец, нали?
Моля? - В този бар в Барселона.
Повалили сте бикоборец, който е опитал да ви спре да изпеете онази песен...
"Stairway to Heaven"? Роджър ли ви каза това?
Също спомена, че харесвате сладолед Орео и бели маргарити.
Не му се сърдете. Опитваше се да ни забавлява.
Той продължи да говори, а ние някак продължихме да ходим.
Свидетелствам. Това са 26 точки, заедно с удвояване, а аз съм без букви.
Хей. Как си? - Малко съм изморена.
Ще ходя към вкъщи да се изкъпя.
Ще остана още малко, ако не възразяваш.
Да. Разбира се. - Сигурна ли си?
Да, сигурна съм. Изглежда, че дължиш на тези хора реванш.
Ще се видим, като се прибереш. Добре.
За Джейк. - За Джейк.
Кой би си помислил преди 6 месеца, че сега ще вдигаме тост за него.
Бог знае дали Ерик не е скрил бутилката
Вие двамата с Джейк винаги сте имали повече общо, отколкото би признал.
Уикендите, в които бяхте на лов...
Това дете седеше и чакаше часове елен.
Не си казвахме нищо. Просто.. бяхме заедно в гората.
Винаги съм се страхувал, че Джейк ще забрави за това.
Ще порасне и ще помни само лошите неща.
Няма да си спомня, че преди бяхме близки. Бяхме приятели едно време.
Помни...
дълбоко в себе си.
Затова значиш толкова много за него.
Този вятър звучи ужасно.
Дано Станли и Джейк са добре.
Станли?
Станли!
Джейк?
Джейк!
Какво стана?
Джейк, Станли не помръдва.
Какво? - Станли не помръдва.
Джейк.
О Боже. Скрий се.
Скрий се. - Не.
Не, не, Станли! - Той ще е наред. Скрий се!
Мими!
Хайде. Помогни ми със Станли.
Не мога да се движа.
Ритс, Уудуърт, Пиърс. Това е половината от екипа.
Преследват ни. - По-лошо е.
Това е Уудуърт и жена му. Бяха в Ричмънд. Това е дъщеря му.
Всеки около нас е в опасност, също. - Без недовършени работи.
Не се безпокой за семейството ти. Няма да позволим да им се случи нищо лошо.
Останали сме само ние, Чавез и Чунг.
Ще се върнем обратно на работа, ще се скрием, докато не се свържем с шефа.
Виж това.
Какво е това?
Ако ни преследват, то това е преследвачът.
Станли, добре ли си? - Да.
Можеш ли да станеш? - Да.
Кракът ти?
Мисля, че съм си счупил глезена.
Добре. Добре.
Добре съм. Само съм заклещен.
Ще се опитам да те измъкна. - Станли, недей.
Не можем да се справим сами. Може да стане по-зле.
Може да ме изкопаеш.
Добре. Помогни ми да взема лопатите. Те са отзад в камиона.
Няма ги.
Добре, вземи крика, той е там. - Те взеха всичко.
Как беше душът ти?
Хладък, после студен, накрая стана направо леден.
Виж. Помниш ли това? - Да. Таймс Скуеър, Нова година, 2005.
Съсипахме се. - О да. Махмурлукът беше епичен.
Помниш ли последното нещо, което ти казах, преди да напуснеш Джерико?
Че съм егоист и не слушам?Нещо подобно? -Изяждаше ме отвътре, докато те нямаше.
Все мислих, че това беше последното... - Беше права.
Днес, докато те гледах с тези хора.
Сякаш си открил себе си.
Все още се опитвам да го разбера.
Не сме същите хора вече.
Не.
Но ще ти кажа единственото, което не се е променило. Единствената константа.
Обичам те.
Ще трябва много повече от края на света, за да се промени това.
Как са ти краката? - Не знам, не чувствам нищо.
Земята е ледена. Изсмуква цялата топлина от теб.
Защо не запалим огън? - Усещаш ли мириса на гориво?
Трябва да се върнем до града.
Добре. Ще се опитам. - Не,Не можеш с този глезен. Аз отивам.
Не. Тези са още някъде там. - Отидоха в другата посока.
Джерико има патрул 8 км извън града.
Не може да сме на повече от 15.
Джейк, твърде опасно е. - Какви са ни възможностите?
Без чували, без огън?Един от вас отива или всички умираме тук.
Добре, добре.
Изхвърлих фенерче някъде там. Може да ти е от полза.
Добре, слушай.
Стой отстрани на пътя, разбра ли?
Ако видиш фарове или чуеш двигател, скрий се веднага, чу ли?
Ходи на североизток. - Станли, това не ми говори нищо.
Добре, добре, добре.
Остани на този път.
Остани на този път, завий наляво.
След това ходи около километър, тогава завий на втората пресечка вдясно,
още един път на дясно, после наляво.
После като стигнеш до кръстовището към магистралата, няма проблеми.
Ще видиш голям знак, който сочи към Джерико. Разбра ли?
Ляво, второто дясно, дясно, ляво, дясно.
Мими, аз... - Не се безпокой.
Не се безпокой. Ще внимавам.
Добре, добре.
Ето какво ще направим. Знам място, което е безопасно.
Изкарваме Дарси и децата от Джерико и ги крием там, преди да продължим.
Няма да ги оставя сами.
Не мисля, че имаш избор. - Не. Имам предимство.
Ако ме убият, няма да намерят пратката.
Няма да убият теб. Ще убият Сам, Дарси или мен.
Ще направят всичко, за да стигнат до теб.
Всичко, за да стигнат до мен.
Тялото.
Тези, тези...
тези наполовина разбити дискове,
Всичко... всичко това е нагласено.
Ако някой е искал да унищожи всичко, защо ще остави къщата?
Защо просто не я изгори? Някой е искал да видим всичко това.
Разиграват ни.
Защо някой ще мине през всичко това?
Не знам, но това е голямо.
Твърде много ъгли за покриване. Твърде много неизвестни.
Трябва да се прибера у дома. - Робърт, чакай.
Да помислим за това. Какъв е планът? Какво ще правим?
Може би планът беше да се махнем оттук.
Трябва да защитя семейството си, Сара.
А пакетът?
Ще бъде преместен.
Хей, хей, хей. Хайде.
Не е толкова зле, нали? Били сме и по-зле.
Помниш ли като ни затвориха на покрива на кметството по време на бурята?
Притеснявахме се, че гръмотевиците ще запалят всичките фойерверки.
Пищеше като момиче и искаше да скочиш. - Това беше ти!
Гласът ти не се е променил.
Моля те. Пребих те преди шест месеца.
Пийни малко вода.
Замръзнала е?
Какво? О Боже!
Станли, видях изоставена барака на половин километър нагоре по пътя.
Трябва да влезеш вътре.
Не. - Ще боли, но трябва да го направиш.
Джейк, оставам. - Чуй ме!
Няма смисъл да останем тук двамата и да умрем от студ.
Ще се върне. - Кога?
Няма я от час, някъде.
Ще й трябва малко да стигне до патрула, но ще намери някой. Сигурен съм.
Освен ако някой не я намери пръв.
Виж, ще стане тъмно скоро. Върви.
Не.
Както ти няма да ме оставиш, така и аз.
Мими е силна. Ще успее.
Чакай... той каза изток.
Не... североизток.
И да търся табела.
О Боже...
О Боже, мразя това място!
О Боже.
Джейк?
Джейк? Хайде човече.
Не заспивай. Трябва да седиш буден. Спря да трепериш.
Хайде. Говори ми нещо... хайде, приятел.
Трябва да ми говориш. Говори, приятел. Хайде.
Съжалявам. Наистина съжалявам. - За какво?
Преди пет години. Съжалявам, че така си тръгнах.
Няма значение, няма значение.
Щях да се обадя, щях да се обадя.
Знам. Слушай, искам да забравиш за това.
Никога не отидохме до Коста Рика? - Знаеш ли какво?
Ще отидем до Коста Рика Ще се научим как да караме сърф.
Ще спим на плажа. Веднага щом заработят самолетите, ще бъдем аз и ти.
Даже ти може да ни закараш дотам. Хайде, хайде.
Кажи ми нещо хубаво. Не сме си говорили от 5 години.
Нямаше те за 5 години.
Кажи ми... как беше в Сан Диего?
Топло. Топло, да.
Плажове, блондинки, нали?
Какво правеше там?
Пилотирах, пилотирах самолети. - Наистина? Това е страхотно.
Дядо ти щеше да е развълнуван.
Заби ли някое момиче там? Знам, че си забил някоя.
Тя е мъртва.
Чакай малко. Чакай малко. Какво имаш предвид?
Не знаеш това.
Зависи къде е била, когато са гръмнали бомбите, нали?
Може да е оцеляла. Кажи ми името й. - Тя е мъртва.
Беше по моя вина. - Не е било по твоя вина.
Остави ме да легна, остави ме, хайде. - Джейк, не. Не е било по твоя вина.
Хайде, остани с мен. Трябва да останеш с мен, хайде.
Хайде, Джейк.
Остани с мен, Джейк. Хайде, човече.
Хайде. Остани с мен.
Добре, добре, трябва да продължиш, трябва да продължиш.
Моля ви, не ме наранявайте.
Моля ви, не ме наранявайте!
Мими? Мими? - Моля ви не...
Гейл и Джонстън Грийн са, скъпа. - Слава богу.
Хайде, скъпа. Да се махаме оттук. Хайде.
Тези са отвратителни. Това чаршафите от миналия ни апартамент ли са?
Защото не можеш да очакваш някой да спи на тях.
Ако някой попита, ще кажа, че са дарение от друг.
Роклята ти.
Мисля, че не трябва да я виждам, нали?
Денят дойде и отмина, така че...
Ще дойде отново? - Мислиш ли?
Да.
Взех пакет юфка Рамен с името ти на нея, какво ще кажеш?
Страхотно. Оставям това в подслона, връщам се и се измивам.
Роджър, чакай.
Ще дойда с теб.
Джейк! Джейк!
Мама и тате са, скъпи. Станли, добре ли си?
Станли, отиди в камиона да се стоплиш. - Къде е Мими?
Тук съм. - Тя е добре.
Хайде, стани. Стани. Браво!
Събуди се, събуди се.
Джейк, събуди се.
Събуди се, събуди се. Слава богу. Ще ти помогнем, Джейк.
Видяхме да идва буря и се притеснихме, че не сте се върнали все още. Скъпи...
Добре.
Скъпа, няма да може да вдигнем камиона.
Върни ги в града и докарай помощ тук.
Сигнализирай на връщане, за да знам че сте вие, разбра ли?
Ще сигнализирам с фаровете. - Добре, хайде, хайде.
Джейк... Джейк, погледни ме, сине.
Погледни ме. Знам, че ще успееш, сине. Познавам те.
Знам от какво си направен. Ще бъдеш добре.
Ще успееш. Остани с мен сега.
Дарси?
Али?
Сам?
Тихо, тихо. Робърт, децата спят.
Съжалявам. - Какво, по дяволите, правиш?
Съжалявам.
Хей.
Джейк, ще бъдеш у дома много скоро, но трябва да останеш с мен сега. Хайде.
Остави ме тук. Остави ме сам. Не, не отивам никъде.
Трябва да се държиш. Ще се върнат много скоро.
Тате, съжалявам.
Сине, няма за какво да се извиняваш.
Отвори очите си, Джейк. Хайде.
Погледни ме, погледни ме, Джейк.
Мога да я видя.
Кого можеш да видиш? - Момичето.
Какво момиче. Джейк, халюцинираш, сине. - Не, чуй ме.
Когато бях в Ирак,
имаше едно момиче.
Беше около 10 или 12 години.
Тихо, тихо. Не говори сега, сине. Пести си силата. Като се приберем.
Убих я, тате.
Убих малко момиче.
По-бързо.
Джейк.
Джейк. Отвори очите си, Джейк. Джейк.
Добре, всички на три - едно,две,три.
Добре, свободен е.
Да го сложим тук. Едно, две, три.
Беше права, трябва да държа семейството си колкото се може, толкова по-далече.
Мислих и... нямаме друг избор.
Постъпваш правилно. - Да.
Слушай.
След като са в безопасност, ще се върнем на работа.
Половината екип са мъртви, Сара, и който го е направил е имал причина.
Как ще кажеш на Дарси?
Ще й кажа след като се преместим.
Никога няма да се съгласи, ако знае, че няма да остана с тях.
По-добре е тук, отколкото в болницата.
Още сме на резервна енергия, тук е по-топло.
Заповядай, скъпи.
Ами нараняванията му?
Раната на главата му не е дълбока и краката не са му счупени.
Късметлия е. - Замръзвам.
Ще ти донеса още завивки. - Все още си в хипотермия.
Ще трябват още няколко часа, за да се оправи тялото ти.
Ейприл, може ли да ни оставиш за малко? - Да, разбира се.
Тате,
това което ти казах там, моля те, забрави го.
Моля ти.
Страхувам се, че не мога.
Виждал съм много неща, Джейк.
Бил съм на война.
Знам какво може да причини войната. Знам какво могат да направят мъжете -
ужасни неща.
Знам какво направих аз.
Можеш да говориш с мен.
Когато си готов, сине.
Когато си готов.
Ох...
Добре ли си?
Да.
Как е изкълчването?
Мисля, че ще съм по-добре на болкоуспокояващи, но не се оплаквам.
За момент там, помислих, че няма да усещам нищо повече.
Когато бях там, само за момент,
мислих, че няма да успея.
И спрях... да почина.
После дори не исках да мръдна.
Но си го направила.
Да. - Да, успя.
Знаех, че ще успееш.
Устните ти са още студени.
Да. Може да ги стоплиш.
Това е най-лошата реплика, която съм чувала.
Знам. Имам още.
Млъкни. - Добре.
Утре сутрин тръгваме.
Тръгваме? Накъде?
Не знам все още. - Не знаеш?
Дарси, когато дойдох да ви взема от столицата, ти казах, че е опасно.
Не можех да ти кажа защо.
Отивам да се разходя.
Притежавам нещо.
Има хора, които го искат и няма да се спрат пред нищо, за да го вземат.
Това поставя теб, мен и децата в опасност.
Добре, тогава тръгваме.
Вярвам ти.
Робърт, вярваш ли ми?
Закъсняваш. - Нетърпелив си.
Да.
Тогава ме слушай.
Добре, Сара не е на наша страна.
Каквото и да е имало между вас, казвам ти, Робърт, не е тук, за да ни помогне.
Намери ли пратката? - Скоро.
Хоукинс започва да подозира нещо. Трябва да бъде елиминиран.
Вече елиминирахме другите трима без проблеми.
Защо се запъваш на този?
Защото този е различен.
FranVanster